רוצים לקרוא עוד סיפורי אושפיזין?
![רותם לייבל](/wp-content/uploads/2017/09/מרסל-מוסרי_cr-287x300.jpg)
מרסל מוסרי – ילידת 1990, סופרת שהוציאה את ספריה במימון המונים. בעלת טור שבועי במעריב ותוכנית רדיו. בשנת 2014 נבחרה לאחת מ- "40 הצעירים המבטיחים בישראל" מטעם מגזין פורבס.
לו היה נכנס רב זושא אל סוכתי הצנועה, לבטח היה מחייך אליי.
"על מה תחייך?" הייתי שואלת. "הלא יהודים רבים הזמינו אותך לסוכותיהם, בהם גם עשירים כקורח וראה את סוכתי, צנועה היא מדי, ענפי הדקל שהשגתי בקושי מספיקים לכסות את מחצת גגה וגם הקישוטים כבר עייפים משנים קודמות"
רב זושא היה נוגע בבד העוטף את סוכתי בעיניו מחפש אחר הלולב, האתרוג ההדס והערבה וכשהיה מוצא אותם, היה מביט בי ומבקש "שבי, סוכות היום, הרבה אוכל הכנת ועוד לילה מלא שירים לפנינו"
לא הייתי ממרה את פיו, גם לא כשהיה בוצע מן הלחם שהגשתי לו וטובל בחמאה המלוחה שקניתי.
לא הייתי מתקנת אותו ומעמידה אותו על טעותו הכל כך ברורה, כי לחם, חמאה ומעט ירקות, זה כל מה שהיה בסוכתי הדלה.
ואל תשאלוני מהיכן אני יודעת ואיך אני מעזה לנחש, אך מוכנה אני לתת את חיי, על כך, שסוכתי הקטנה והרעועה, הייתה הופכת בזכות ענוותו ושמחתו הבלתי-אמצעית של הרב זושא, לסוכה המפוארת ביותר בעיר, זו שהזמירות המושרות בה שבעה ימים ברצף, פותחות כל שערי שמיים ומביאות איתן את שעת הרצון.
כי זו גדולתו של הרב הנחבא אל הכלים, של הרב המחייך, הצנוע והשמח בחלקו.
איך כתוב במסכת אבות "כל אהבה שהיא תלויה בדבר, בטל דבר, בטלה אהבה.
ושאינה תלויה בדבר, אינה בטלה לעולם"
ובסוכה ההיא, היה מספר לי הרב על גמילות חסדים, על אהבת אדם נקייה וטהורה ועל יופיה של הארץ ומתיקותם של דברי התורה. וכשהיה מספר על ההוא, הכל היכול, אביר ישראל, בורא העולם, היה מנמיך את קולו מפאת כבודו ומשכנע אותי שכל נתיבותיו שלום.
את זה הרב ארצה בסוכתי, את רב זושא, שכן, צמאוני הולך וגובר עליי, הצמאון לענווה, לאצילות ולצניעות-
ואם יבוא רב זושא לסוכתי,
ארווה צמאוני
ואת המים הנותרו לי,
אעביר הלאה לזה שנשאר צמא,
כך ילמד אותי הרב,
מכולם,
רק הוא ילמד אותי,
לאהוב
ולחלוק במעט שיש לי.
ר' זושא
רבי משולם זושא מאניפולי (1730 -1800), אבי שושלת חסידות אניפולי. היה אחיו של רבי אלימלך מליז'נסק ותלמידו של המגיד ממזריטש, ממייסדי תנועת החסידות. זושא נחשב לסמל של תמימות, ענווה וטוב לב, וידוע בעיקר בשל אמרתו: "כאשר אגיע לשמים לא ישאלו אותי למה לא היית משה רבנו, אלא למה לא היית זושא".
פירוש השם "זושא" הוא מתוק, ובתמימותו התאים למשמעות שמו. ר' זושא התפרסם באהבת ישראל הגדולה שלו, ואף שלא היה תלמיד חכם, הוא מתואר כמי שזכה לידיעה מעמיקה ולכוחות רוחניים.
סיפורים
איך ר' זושא מחמם את הסוכה, ולמה היא יכולה להישרף? על להט התמימות וחום הלב.
איך אפשר לקבל בשמחה אירועים קשים שעוברים עלינו? המגיד ממזריטש מציע לשאול דווקא את ר' זושא, שטוען שלא ידע רעה מימיו.
איך זכה ר' זושא בכינוי "שר התורה" אף שלא נודע כתלמיד חכם? בביאורו לספר הזוהר מסמל ר' זושא קשר אלטרנטיבי לתורה, ומוכיח שהוא קשור אליה לא פחות מתלמידי החכמים הגדולים ביותר.
מדוע שרק ר' זושא מאניפולי שריקות נלהבות באמצע הלילה? ומה חשב על כך הרבי שאירח אותו בביתו?